![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1r gener 1105 ![]() Jerusalem ![]() |
Mort | 11 setembre 1161 ![]() Jerusalem ![]() |
Sepultura | Sepulcre de Maria ![]() |
Regent de Jerusalem | |
1143 – 1152 ![]() | |
Dades personals | |
Religió | Cristianisme ![]() |
Activitat | |
Ocupació | política ![]() |
Carrera militar | |
Conflicte | Jerusalemite Civil War (en) ![]() ![]() |
Altres | |
Títol | Reina de Jerusalem (1131–1143) ![]() |
Família | Casa de Rethel ![]() |
Cònjuge | Folc V d'Anjou (1129–) ![]() |
Fills | Balduí III de Jerusalem, Amalric I de Jerusalem ![]() |
Pares | Balduí II de Jerusalem ![]() ![]() |
Germans | Ioveta of Bethany Hodierna of Jerusalem Alícia d'Antioquia ![]() |
Melisenda de Jerusalem, filla de Balduí II de Jerusalem i Mòrfia de Melitene, fou reina de Jerusalem. Jerusalem havia estat conquerida pels francs el 1099 durant la Primera Croada i va ser governada per una dinastia originària de la província de Rethel, a França. Melisenda era l'hereva d'aquesta dinastia, i va ser designada successora del seu pare Balduí II de Jerusalem abans del 1129.
Durant el regnat del seu pare Balduí II de Jerusalem va ser nomenada filio regis et regni Jerosolimitani haeres (filla del rei i hereva del Regne de Jerusalem); destacà per sobre d'altres nobles i clergues cristians en ocasions cerimonials; incrementà l'associació amb el seu pare en els documents oficials, fins i tot en l'encunyació de moneda, la concessió de feus i altres formes de mecenatge, i en la correspondència diplomàtica. Balduí va educar la seva filla com a digna successora, amb el suport de l'Haute Cour, una mena de consell reial que comprenia la noblesa i el clergat del regne. Tanmateix, Balduí també pensava que hauria de casar Melisenda amb un poderós aliat per protegir i salvaguardar l'herència de la reina i els seus futurs hereus. La seva intenció era cercar un consort per a la seva filla. Balduí va triar Folc V d'Anjou, comte d'Anjou, un conegut comandant militar i croat. El fill de Folc, Jofré V d'Anjou, era casat amb l'emperadriu Matilde d'Anglaterra, filla i hereva d'Enric I d'Anglaterra i vídua de l'emperador Enric V d'Alemanya. Al llarg de les negociacions Folc va insistir que havia de governar conjuntament amb Melisenda, i comptà amb l'aquiescència de Balduí a aquestes demandes. Sent Folc relativament ric (fins i tot per ser un croat), aportaria tropes i l'experiència militar obtinguda en la defensa de Jerusalem.
Melisenda tingué un fill i hereu el 1130, el futur Balduí III de Jerusalem. Com a indicació de les intencions de Balduí II per fer Melisenda única reina i per enfortir la seva posició, feu que Melisenda fos designada com a tutora única del jove Balduí.
« | l'imperi del regne es va mantenir en el poder de la dama Melisenda, una reina estimada per Déu, a qui va passar per dret hereditari. | » |
— Guillem de Tir |
Després de la mort del seu pare el 1131, Melisenda i Folc van ascendir al tron conjuntament. Tanmateix, amb l'ajut dels seus cavallers croats Folc va excloure la reina de la concessió de títols i altres formes de mecenatge, i va desestimar públicament la seva autoritat. Aquest tractament de la reina va irritar els membres de l'Haute Cour.
El 1144 el comtat croat d'Edessa fou assetjat en una guerra fronterera contra Imad ad-Din, Zengi, que va amenaçar la seva supervivència. La reina Melisenda va respondre a la crida enviant un exèrcit dirigit per Manassès de Hierges, Felip de Milly i Elinand de Bures, però Ramon de Poitiers, el príncep d'Antioquia, no va atendre la crida perquè lluitava contra de l'Imperi Romà d'Orient a Cilícia, però tot i l'ajut, Edessa va caure. Melisenda va escriure al papa, i Eugeni III va convocar una Segona Croada dirigida per Lluís VII de França i Conrad III d'Alemanya, però va acabar en desastre el 1148 i Edessa mai va ser recuperada.
Precedit per: Balduí II de Jerusalem |
Reina de Jerusalem amb Folc V d'Anjou (1131-1143) amb Balduí III de Jerusalem (1143-1153) 1131-1153 |
Succeït per: Balduí III de Jerusalem |